REJSESERVICE - FRANKRIG
HVIS DU ELSKER LIVET VIL DU ELSKE FRANKRIG
Mine smykker! Jeg er blevet bestjålet! Nogen har stjålet mine smykker!
Hjælp! Politi!
Mine diamanter! De er væk! Hjælp!
POLITIKOMMISSÆR
KATTEN PÅ JAGT IGEN?
Er den tidligere klatretyv, John Robie, på jagt igen?
Mondæne feriesteder udplyndres.
Modstandshelten Robie var angiveligt blevet lovlydig.
Monsieur Robie?
Lepic, Mercier. Monsieur Robie, vi kommer fra kriminalpolitiet.
Vi indhenter oplysninger om nogle smykketyverier.
Vi tror, at De kan give os oplysninger, som kunne være til hjælp.
Ville De være så venlig at ledsage os til vores kontor i Nice?
Må jeg skifte til noget mere formelt?
- Ja. - Du havde travlt, hvad?
- De kom efter mig. - Politiet?
- Fem mand. - Du er selvfølgelig uskyldig.
Jeg har ikke stjålet smykker i 15 år.
- Hæderlighed! - Det føles godt.
Hvad synes du om mit køkken? Fungerer perfekt.
Ligesom vores lille modstandsgruppe under krigen.
Skærer og snitter ligesom i gamle dage.
De tror, at jeg er ansvarlig for tyverierne, ikke?
- I sad i fængsel sammen. - Vi er de første, der bliver mistænkt.
Jeg har forpligtet dem til at være ærlige.
De skulle overholde prøveløsladelsen, så de ikke røg i fængsel igen.
Overholder jeg ikke min, smider de nøglen væk.
Jeg kom for at sige, at jeg intet har med tyverierne at gøre.
Jeg tror dig måske, men dine kammerater mener, du har svigtet dem.
Det er ikke usandsynligt, de selv har begået tyverierne.
Enfoldige, uskolede mænd?
- Nej, Robie. - Monsieur Bertani?
Undskyld, forretningssamtaler. Bliv endelig.
Bonjour, Foussard.
Sammentræf kan være frygteligt.
Tyverierne ligner dit værk, men du hævder, du er uskyldig.
Mere end det. Jeg insisterer!
Jeg forstår ikke, hvordan tyven kan imitere mig så godt.
Det er en, der kender min teknik, måske en fra politiet.
Han vælger de perfekte ofre og ædelsten.
Klatrer op ad vægge, efterlader ingen spor og forsvinder i natten.
Som John Robie.
- Du tror ikke på mig! - Du er så nervøs som en kat.
Hvis efteraberen blev fanget, var vi uden for fare.
Absolut.
Politiet jager den forkerte. Nogen må jage den rigtige.
- En dag begår han en fejl. - Der er kun ét at gøre.
Jeg er nødt til selv at fange efteraberen.
Du kan ikke gøre mere end politiet.
Jo, og jeg er den eneste, der kan, for jeg kan forudse ham -
- og hans næste træk og fange ham med hånden i smykkeskrinet.
Ingen vil tro på, hvad du siger.
Hvem tror på mig nu? Det største problem er tiden.
Jeg må fange ham, før han ved, jeg er efter ham.
Jeg må have oplysninger, det tager måneder at få.
Hvem der har smykker, der bør blive stjålet?
Ja. Hvor de bor, hvor de opbevarer dem, hvor meget de drikker.
Om de har hunde, våben, tjenestefolk, forsikring.
For gammelt venskabs skyld kan jeg hjælpe dig.
- Hvad har du? - Du fik mig til at huske noget.
Der kom en mand forleden.
Jeg kunne ikke lide ham.
Han kaldte mig over og udspurgte mig om kriminelle.
Mig, en respektabel restauratør!
- Kender han noget til tyverierne? - Han spørger.
Jeg nægter at svare. Så spørger han om mine kunders smykker.
Jeg siger til mig selv: "Du har noget at gøre med den nye kat."
"Måske er du den nye kat."
Foussards datter sejler dig til strandklubben i Cannes.
Vent på en opringning der.
- Mr. Kat, lad os gå. - Gør mig en tjeneste.
- Kald mig ikke Kat. - Kun én tjeneste om dagen.
- Vil du gøre, som din far siger? - Strøg jeg dig ikke med hårene?
- Vi bliver våde. - Det er altså sandt.
- Katte kan ikke lide vand. - Sig ikke det ord igen.
- En mand skal ikke fortryde sin fortid. - Jeg fortryder kun én ting.
At du aldrig friede til mig?
Nej, at jeg lærte dig engelsk.
Du lærte mig kun navneord. Jeg lærte selv tillægsordene.
- "Kat" er et navneord. - Ikke for dig.
For dig betyder det spænding, fare, velstand.
Hvad synes du om det ord, "velstand"? Det betyder rigdom.
- Hvad tænker du på? - Ingenting.
Jeg tænkte på dig i din dyre villa.
Du nyder livet, mens vi knokler som gale for et enkelt brød.
Jeg arbejder også. Med druer og blomster.
Og rubiner og diamanter og perler.
Skolen er startet.
Professor Robie vil undervise i, hvordan man får smæk.
Du kan ikke røre mig. Jeg har bestået. Skal du til Sydamerika?
Nej, bare strandklubben ved Cannes.
Jeg har altid drømt om Sydamerika.
Folk siger, det er et jomfrueligt sted.
Jeg kan lave mad, sy, -
- tie stille og sælge stjålne smykker på det sorte marked.
Du tror da ikke, jeg er ansvarlig for alle tyverierne for nylig?
Jo, jeg gør.
Ja, du og din far og mine gamle kammerater.
Der er én stor forskel. De er rasende på dig. Det er jeg ikke.
Hør godt efter. Jeg stjal for længe siden. Jeg sad i fængsel.
Ja. I flygtede, sluttede jer til undergrunden og blev helte.
Jeg ville bøde på det, jeg havde gjort. Jeg har ikke stjålet siden.
Jeg ved, hvad I fik. Benådninger, der intet er værd.
Det var prøveløsladelser, og vi kæmpede i seks år for dem, -
- vi, der stadig var der.
De prøveløsladelser er ikke meget værd.
De er ikke blevet trukket tilbage.
- Ikke Sydamerika? - Nej, bare strandklubben ved Cannes.
Nå, i så fald må vi skynde os.
Det fly tilhører formentlig politiet.
- Hvad laver han nu? - Han kommer tilbage over os.
- Godt. Vink til ham. - Og hvis han ikke er min type?
Vink alligevel, som om du er en køn pige på tur.
Nå, men så...
Ikke så køn! Vi vil gerne af med ham.
- Hvor langt er der til klubben? - 15 minutter.
Sejl tæt ind på bredden og bland dig med de andre.
- Og så? - Jeg står af.
- Jeg efterlader mit tøj her. - Du ville ikke være iøjnefaldende!
Ingen genkender mig i dem her.
- Hallo? - Manden, jeg fortalte dig om.
Manden, som spørger om smykkerne.
Han venter på dig på blomstermarkedet i Nice.
Han finder dig. Jeg sagde, at du ville kaste en mønt op i luften.
Plat?
H.H. Hughson, Lloyd's i London.
Er det Dem, der ved, hvem der ejer de bedste smykker i nærheden?
- Vi forsikrer de mest værdifulde. - Forsikring? Det er hasardspil.
Skal vi sige væddemål?
Ja, lad os det. Jeg har et vildt forslag.
Lidt hjælp til gengæld for nogle af jeres tab.
- Det sagde mr. Bertani. - Er De interesseret?
Forslaget lyder spændende, omend lidt uortodokst.
Betyder det ja eller nej?
- Min kære mr. Robie... - Smith.
Undskyld. Har De været gift?
- Nej. Hvorfor det? - Så ville De forstå det bedre.
Jeg har to koner. Felicity og kontoret i London.
Jeg må fortjene dem begge.
Javel. De ville ikke bifalde, at De gav mig en kundeliste?
Officielt hører De til i kategorien "ekstremt risikabel".
Vi ses.
Det er rart at møde en forsikringsagent, som nyder at betale erstatning.
- Uofficielt er der håb for Dem. - Det tænkte jeg nok.
- Vi løber begge en risiko. - Hvad med Dem, hvis jeg bliver fanget?
- Jeg bliver sat i forlegenhed. - Jeg ryger måske ind på livstid!
De valgte en dårlig levevej.
Lad os forstå hinanden. Jeg gør Dem en tjeneste.
Jeg tager chancerne, De får smykkerne tilbage.
Mr. Smith, jeg tror kun, en ærlig mand ville være så tåbelig.
- Hvor mange? - Omkring seks navne.
Noget andet?
Adresser, vaner, beskrivelser af ædelsten og indfatninger.
Den kunne havne hos de forkerte.
Det er den allerede, medmindre De er tyven. Hvor bor De?
Carlton, Cannes.
Nej, min kære ven, ikke midt på dagen.
Tag det med hen til bordet.
Kom med.
Er det klogt at gøre reklame, som situationen er?
Han har ikke forladt villaen i årevis.
- Kan du lide stedet? - Umådelig meget.
Det er i sådan et paradis, at en mand drømmer om at gå på pension.
Angående den liste over kunder med værdifulde smykker.
- Skal vi ikke nyde frokosten først? - Jeg vil nødig virke utålmodig.
Jeg er nødt til at finde på noget overbevisende til dommeren.
Det er en god skik, de har her.
Foreløbig frigivelse pga. Utilstrækkelige beviser.
Det holder nok ikke længe.
- Du var i undergrundshæren. - Jeg var i modstandsbevægelsen.
- Slog du mange ihjel? - 72.
Det her ville have glædet dig: Lkke én var forsikret.
Du er tydeligvis en mand med god smag i alt.
- Hvorfor? - Hvorfor begyndte jeg at stjæle?
For at leve bedre, eje ting, -
- opnå den gode smag, som du nyder godt af, og som jeg ikke vil opgive.
- Du var simpelthen uhæderlig? - Jeg prøvede.
Jeg troede, du ville fortælle om modgang:
Din mor stak af, da du var ung, din far tævede dig.
Nej. Jeg var trapezartist i et cirkus, som turnerede i Europa.
Da det lukkede, gik min adræthed til et mere givtigt formål.
Ingen anden undskyldning?
Jeg stjal kun fra folk, som havde råd til det. Din tallerken.
- Quiche Lorraine, det vil du nyde. - Jeg har hørt om det.
- Det ser lækkert ud. - Ja.
Den er vidunderlig. Dejen er let og luftig.
Germaine ælter den med let hånd.
Det kan jeg smage.
Hun kvalte engang en tysk general, uden en lyd.
Usædvanlig kvinde.
Du var vel en slags moderne Robin Hood.
Du gav det meste af dit udbytte væk.
Beholdt det hele selv. Jeg var en vaskeægte tyv.
- Ligesom dig. - Forsigtig nu.
Har du aldrig taget et askebæger fra et hotel?
Souvenirer, det regner de med.
Du får godtgjort dine måltider, ikke sandt?
Dette måltid er gratis. Trækker du det fra din omkostningskonto?
- Nej, det ville være dumt. Er du enig? - Ja.
Du er en tyv. Selvfølgelig kun en amatør.
Det vil hjælpe dig til at forstå os professionelle.
- Jeg er ikke med. - Så hør her.
- Fortryder du, du tog askebægeret? - Lige nu, ja.
Du vil fortryde, at du ikke trak frokosten fra.
Jeg kan ikke trække alting fra. Det har jeg ikke tid til!
En dag vil du ønske, du havde.
Når et askebæger mangler, leder de ikke efter dig.
Når et diamantarmbånd forsvinder, råber de "Katten Robie!"
Du skal ikke bruge hver dag på at bevise din ærlighed.
Lad os komme til sagen. Listen.
- Er der noget galt? - Jeg fortalte politiet det.
- De kunne vel ikke lide det. - De var begejstrede.
De håber, at du skaffer beviserne imod dig.
Åh ja. Det måtte være noget i den retning.
- Hvad nu, hvis det hele går galt? - Du spilder tiden.
Et grundigt arbejde. Tag noget vin, Hughson.
Ja tak.
Gid jeg havde kendt en forsikringsmand, da jeg begyndte at stjæle.
Min første lokkemad bliver mrs. Stevens, -
- amerikaneren med diamanterne og datteren.
Jeg spiser middag med dem i morgen. Måske kan jeg arrangere et møde.
I denne branche kan man ikke være hæderlig. Husk det.
Ville det ikke være bedre, hvis du efterlod smykkerne i hotellets boks?
Jeg købte dem ikke til mit otium, men for at have dem på.
Læg dine penge væk. Du kan snyde lidt med omkostningskontoen.
Det er Frankrig.
Alle får drikkepenge, om de fortjener det eller ej.
Alle steder klager du over drikkepenge.
Og jeg bliver ved. Jeg har lige betalt for det.
Lad os gå på kasino. Jeg vil spille.
Måske skulle jeg bare sende dem pengene. Nej, Pierre, jeg har ikke råd.
Flot fyr! Ham ville jeg gerne købe til dig.
- Mor! - Kom nu.
- Måske kan mr. Hughson ikke lide spil. - Alle kan lide at spille.
Jeg kan absolut ikke lide det.
Hvis indsatsen er rigtig, spiller du også.
Er det en efterligning? Er det? Du mener bijouteri?
Hvad de dog kan! Man kan knap nok se forskel på det og den ægte vare.
Bedre end noget i Oregon.
- Det er alt næsten! - Tak.
Jeg er til baccarat. Hvorfor lod du mig komme i nærheden af den lommetyv?
Hvad siger du så?
Jeg beklager meget, frue.
Men, frue, det var en jeton til 10.000 franc.
Måske vil... Frue, hvis De ikke tror på mig, er det i orden.
Tak. Jeg stoler også på Dem. Jeg tæller ikke.
Bare Jeremiah var her!
Alle disse flyveture fra Palm Springs til Rivieraen, -
- han ville synes, det var dumt.
Han sagde: "Jeg ville ikke være forlystelsessyg, -
- hvis de lovede mig evigt liv."
Han fik sit ønske opfyldt! Mr. Burns, hvor var det, De kom fra?
- Oregon. - Jeremiah ville have syntes om Dem.
En mand med begge ben på jorden, det var han.
Han indså aldrig, hvor meget den jord var værd.
- Vi havde en ranch... - Mor, nej.
Det ville interessere mr. Burns. Vi havde en lille ranch.
Intet toilet. Et lille sted ude bagved.
Jeremiah får aldrig at vide, hvor tæt han kom på 20 mio. Tønder olie.
Bourbon er den eneste drik. Du kan hælde champagnen i Kanalen.
Hvorfor vente 80 år på at drikke det?
Herlige vingårde, kæmpe fade, der lagrer i evigheder, -
- fattige munke, der prøvesmager.
Så en kvinde i Oklahoma kan sige, det kilder i næsen!
Mor, vi skal i seng.
Ingen kalder mig Jessie mere.
Mr. Burns, vil De kalde mig Jessie?
- Med glæde. - Godt.
Mr. Hughson, kald mig Jessie.
- Hvis De synes. - Det gør jeg.
- Mr. Burns, sagde De tømmer? - Det stemmer.
Hvorfor har De ikke lagt an på min datter? Lad være at sige: "Åh mor!"
- Mr. Burns, jeg spurgte Dem om noget. - Meget køn.
Tiltrækkende på en stille måde.
For sød. Gid hun aldrig havde gået på det pigeinstitut.
- De ødelagde hende! - Kom nu, mor.
Og så i seng, så jeg kan putte mig med mine smykker.
Ved De hvad, selv om de er sjældne og vidunderlige, -
- ville jeg foretrække 100.000 Jeremiah'er.
- Jeg tuller af sted. - Jeg følger Dem til suiten.
- Meget betænksomt. Kom, Jessie. - Tjener De meget på tømmer?
Lige nu blomstrer byggebranchen.
Ville De være imod, at jeg fik Dem undersøgt?
Slet ikke. Med hvilken hensigt?
De lyder for god til at være sand.
Tak. Der er ikke meget tømmer heromkring.
Hvorfor kom De til Rivieraen?
For at møde en med Deres charme.
Nu får jeg Dem i hvert fald undersøgt!
- Skal De ikke ind? - Jeg er nede i den anden ende.
Hvor meget slap han væk med?
Ædelstenene var forsikret for 35.000 i dollars.
Nogle vinder, nogle taber.
Jeg føler med dig. Det er hårdt at sende dårligt nyt.
Jeg forsikrede selv madame Leroux.
I det mindste ved du, at tyven... Hvad kalder de ham?
- Katten. - Ja.
Han er stadig i området og kommer tættere på. Det er da noget.
Mrs. Stevens, vil De ikke opbevare Deres smykker i boksen?
- Skal jeg have boksen om halsen? - Ikke bogstaveligt.
Forsikringsselskabet går i chok, hver gang noget stjæles.
Hvis De ikke er modig, skulle De ikke have taget mit væddemål.
- Løber De fra det? - Ved tyveri får De erstatning.
Men vi kan ikke erstatte det, De føler for smykkerne.
Jeg føler ikke mere for de smykker, -
- end jeg gør for en togbillet.
De er smukke og gør det muligt for min datter at gå ud -
- uden at være alt for flov over mig.
- Godmorgen, mr. Hughson. - Godmorgen.
- Mr. Burns. - De kaldte.
Jeg tænkte, at vi kunne svømme eller tage solbad.
Jeg tror godt, jeg kan holde mig oppe.
Mr. Hughson har fortalt os om et tyveri.
Hvem?
Madame Leroux, gift med en embedsmand. $ 35.000.
Ærgerligt. De burde finde et mere fornøjeligt erhverv.
Den berømte smykketyv, Katten, er løs igen.
Mor, du står for tur.
Jeg er forsikret.
- Jeg henter mine badebukser. - Jeg kommer ned om lidt.
- God jagt, Hughson. - Lige et øjeblik.
- Skulle vi ikke? - Skulle vi ikke hvad?
- I aftes talte vi om at tage op. - Op?
- Op med tovbanen. - Jeg kan ikke engang stave til tovbane!
Hvad skal du i eftermiddag?
En ejendomsmægler gav mig en liste over huse.
Planlægger De så lang en ferie?
Måske vil jeg nyde mit otium her.
Nogle af villaerne er ikke i god stand. Tagene trænger til eftersyn.
Lad ikke tyveriet ødelægge din dag. Det er kun penge, og ikke dine!
Skal jeg bede hotelguiden om at præsentere os?
Nej, jeg spekulerede på, hvor udgangen er.
- Middelhavet er denne vej. - Jeg er spiller. Lad os prøve.
Der er en besked til Dem.
Tak.
DU HAR BRUGT OTTE AF DINE LIV. SÆT IKKE DET SIDSTE PÅ SPIL.
Det var et smukt tyveri, du lavede i aftes.
Ren rutine.
Du stjæler en mindre formue, og så ligger du på stranden med en skønhed.
Det kræver en mindre formue.
- Er det dit næste offer? - Hun er nyttig som ven.
Dine gamle modstandsvenner, som arbejder i restauranten, -
- de sagde frygtelige ting om politiet, da de lod dig gå i går.
Er det uhøfligt at spørge, hvem der advarede politiet?
De siger aldrig noget til strisserne.
Nogen gjorde.
Men de bliver glade, hvis du bliver fanget næste gang.
Det er rart at have venner.
- Måske ville det være bedre. - Nogen særlig grund?
Jeg hørte snak i køkkenet: Sikke en skam, hvis de må slå Katten ihjel.
De gør alt for at undgå fængsel.
Politiet vil se mig i fængsel. Mine gamle venner vil se mig død.
- Katten vil have mig ud af byen. - Hvad mener du?
Han sendte en besked. Himlen falder snart ned.
Er det ikke tåbeligt at blive her, når du ikke ved, hvad der vil ske?
Hvis vi var i Sydamerika, ville du vide, hvad der vil ske.
Du får det til at lyde farligt.
Det ville være så meget bedre at dø af kærlighed, ikke?
Jeg får lige vandet ud af ørerne.
John, du ved, hvordan de er på Bertani's.
De vil gøre dig fortræd.
Ja. Jeg må hellere komme tilbage.
Hvad har hun, som jeg ikke har, ud over penge?
Og dem får du rigeligt af.
Danielle, du er bare en pige. Hun er en kvinde.
Hvorfor købe en gammel bil, hvis man kan få en ny billigere?
Den kører bedre og holder længere.
Min gamle bil er lige kørt.
Nej, den er blevet flydende. Jeg ville se, hvad der var så tiltrækkende.
- Og måske blive præsenteret. - Jeg kender ikke Deres navn.
- Danielle Foussard. - Miss Stevens.
Goddag. Mr. Burns har fortalt mig meget lidt om Dem.
- Vi mødtes for lidt siden. - Ja, et par minutter.
Kun et par minutter? Og I snakker som gamle venner!
Sådan er det varme, venlige Frankrig!
Jeg forhørte mig om at leje vandski. Skal jeg lære dig det?
Ellers tak, jeg vandt mesterskabet sidste år.
- Det var bare et forslag. - Talte I om vandski?
Det så ud, som om I bøjede uregelmæssige verber.
- Sig noget pænt, Danielle. - Hun ser meget ældre ud tæt på.
Et barn synes, at alle over 20 ser gamle ud.
Et barn? Skal vi gå ind på lavt vand og diskutere det?
- Nyder du det? - Det er rart med solen og sådan.
Det er for meget for mig. Vi ses på hotellet.
Fortæl mig, hvorfor franske kvinder forfører bedre end amerikanske.
Du ved, hvad jeg gerne vil fortælle dig!
Her.
Har du tid til mig nu?
- Undskyld, jeg var så længe om det. - Det så ud til at vare længere.
Nå, hvad med cocktails? Passer det dig kl. 18?
Det kan vi tale om på vejen.
- Hvorhen? - Hen for at leje et hus.
- Det er meget personligt. - Jeg har min bil.
Og frokostkurv med kylling og øl.
Det er for meget. En trættende, støvet tur...
Du farer vild. En fremmed, som ikke kender sproget.
Jeg ville hyre en engelsktalende chauffør.
Du får engrospris.
- Uden drikkepenge. - Dine vilkår er generøse.
- Alt for generøse. - Det er mine vilkår gerne.
- Hvor er din bil? - Lige der.
Jeg kan vist ikke komme ud af det her på en elegant måde.
Du har ikke nævnt det kys, jeg gav dig i aftes.
Hjemme i Oregon ville vi kalde dig selvrådig.
- Hvor i Oregon? Rogue River? - Hvor er du født?
I en taxa på vej til hospitalet.
Jeg har boet i 27 byer.
- Er der nogen efter dig? - Drenge.
Du behøver ikke løbe væk mere.
Da min far døde, fandt de olie på vores jord. Jeg begyndte at rejse.
- Drengenes fædre var efter dig? - Ja.
Det føltes, som om de ville have mine penge.
Imponerende.
I Oregon ville vi kalde dig en rig, selvrådig pige.
- Penge styrer de fleste. - Tror du på det?
- Jeg er bevis på det. - Du er ualmindelig.
- Er det godt eller skidt? - Godt.
Du ved, hvad du vil, og lader dig ikke stoppe.
Det lyder banalt.
Du er fuld af beundringsværdige træk.
Det vidste jeg godt.
Du gør ting effektivt. Du går lige til sagen.
Jeg var imponeret over effektiviteten bag det kys.
Jeg vil gerne ind til det væsentlige.
Morgenmad, en svømmetur og nu denne køretur.
Miss Stevens, du er en perle.
Det er en forslidt kompliment, men jeg tager imod den.
- Må jeg spørge om noget? - Det håbede jeg, du ville.
Hvad forventer du at få ud af mig?
- Mere end du vil give. - Det ved jeg.
Du er i Europa for at købe en mand.
- Ham, jeg vil have, kan ikke købes. - Det udelukker mig.
Du har ret. Giv mig en kvinde, som ved, hvad hun vil.
Ingen giver dig sådan en kvinde. Hun må erobres.
- Nogen særlig metode? - Ja.
Men den duer ikke, hvis du ikke selv opdager den.
- Er du sikker på, det er her? - Det står på ejendomsmæglerens liste.
Lad mig se.
Lad os se på haven. Så generer vi ikke dem, der bor her.
Hvorfor ejer du ikke sådan et sted?
Paladser er for de kongelige. Vi er almindelige mennesker.
Nu lyder du som din mor.
Vi er ikke så forskellige. Et par år og lidt grammatik.
Og smykker. Du går aldrig med dem.
Jeg kan ikke lide kolde ting mod huden.
- Hvad med varme diamanter? - Jeg vil have håndgribelig spænding.
- Hvad synes du er mest spændende? - Det ved jeg ikke endnu.
Skulle vi ikke se haven?
Arkitekturen interesserede mig. Fra århundredskiftet?
Du nævner aldrig din kone.
- Jeg nåede aldrig at blive gift. - Du har ikke travlt.
Kom du for at få noget spændende i dagbogen, -
- f. Eks. Navnet på den pige, du svømmede ud til?
- Du er på jagt efter en mand. - Det var ikke jalousi.
Blot skuffelse over din mangel på fantasi. Franske teenagepiger!
Du fyldte hende vel med skrøner, den flotte tømmerfyr fra USA.
Du sagde vel, at alle træerne var kæmpefyrre.
Det lyder som jalousi. Bare lad det komme ud.
- Du er ret indbildsk. - Jeg giver igen med samme mønt.
- Miss Stevens? - Ja, mr. Burns?
- Ved du, hvad jeg synes? - Om hvad?
- Dig. - Jeg er ret ligeglad.
Sig mig det.
Du er usikker og forkælet og vant til opmærksomhed fra mænd.
Du ved ikke, om de er tiltrukket af dig eller pengene.
- Måske vil du aldrig vide det. - Andet?
Du har brug for noget, jeg hverken har tid eller lyst til at give dig.
Hvad er det?
To uger med en god mand ved Niagara Falls.
Jeg er sulten. Hvad med den skovtur?
Lkke før vi kommer til skovtursstedet.
- Som du har udvalgt. - Som jeg har udvalgt.
- Er der langt? - Et par kilometer.
- Ensomt og afsides? - Naturligvis.
Hvad venter vi så på?
Det var lige det, jeg også tænkte.
- Sæt farten ned. - Så de kan fange os?
- Hvem? - Politiet, som følger efter dig.
Politiet efter mig?
Ja, politiet efter dig. John Robie, Katten.
Pragtfuld dag! Har du nogen sinde set et smukkere sted?
Se farverne på havet og himlen -
- og de lyserøde og grønne bygninger.
Tænk på alle de tage, du kunne klatre over.
- Hvad kaldte du mig? - John Robie.
Smykketyven kendt som Katten. Jeg læste om dig i avisen i Paris.
Du har måske læst om Katten...
Jeg syntes, du sagde, du var sulten. Skovturskurven er bagi.
Prøv at narre mig, så kan jeg fortælle dig, hvor kløgtig jeg var.
Da jeg ikke er mr. Robie, -
- er det næppe nødvendigt, men fortæl mig, hvor kløgtig du var.
- Det første, jeg bemærkede... - Du skal ikke lyde så tilfreds!
Jeg har aldrig fanget en smykketyv før. Det er stimulerende, som...
Som at tage et varmt bad?
Lad mig. Første gang, jeg så dig, var på stranden i Cannes.
Du svømmede ind fra en båd, som den franske pige styrede.
- Har du en øloplukker? Tak. - Ben eller bryst?
Det bestemmer du.
Det var to dage før du dukkede op som Conrad Burns, -
- netop ankommet fra USA.
- Svømmede du? - Naturligvis.
Skuf mig nu ikke ved at lyde som mr. Burns.
- Jeg kan kun være mig selv. - Så vær dig selv, John.
- Jeg foretrækker Conrad. - Det mener du ikke.
Det er på tide, du kalder mig Francie.
De har prøvet at tage mors smykker før.
Da jeg læste om... dig i avisen, bare en lille notits, -
- vidste jeg, du ville lægge mærke til mor.
Fordi jeg kunne lide hende.
- Indtil videre, miss Stevens... - Francie.
...har du ikke sagt noget kløgtigt. - Hæng på.
Det næste, jeg lagde mærke til, var usædvanligt.
Hele aftenen kiggede du på min mor og ikke på mig.
- Jeg kyssede dig da? - Jeg kyssede dig.
- Da kiggede jeg ikke. - Du tænkte på hende.
- Du lod mig sige godnat uden videre. - Jeg er gentleman.
En rå skovhugger oppe nordfra?
Jeg må huske at råbe "Timber!" En gang imellem.
Her kommer det kløgtige: Du er bare ikke overbevisende, John.
Du er som en amerikaner i en engelsk film.
Du taler ikke som en amerikansk turist.
I guidebøgerne står der: "Opfør dig ikke som en turist."
Du nævner aldrig baseball eller fjernsyn -
- eller lønstop eller Senatet.
Alt det, jeg gerne ville glemme.
Du er ikke amerikansk nok til at klare den.
- Sig mig, hvor længe er det siden? - Siden hvad?
- Du har været i USA. - Fire-fem dage.
- Og Oregon? - To dage før det.
Nævn tre løvfældende træer fra det nordvestlige USA.
Du er en meget sød pige med en livlig fantasi.
Jeg kunne ende i fængsel for noget, jeg ikke har gjort.
Berøver du min mor eller en anden?
- En anden! - Det er godt. Mor kan godt lide dig.
Lady Kenton burde være den næste. Er hun ikke på listen?
Kenton-smykkerne er berømte. Jeg kender hendes hus.
- Jeg ved, hvad du vil sige. - Katten har en ny killing.
- Hvornår starter vi? - Sig ikke den slags.
- Du sætter fingeraftryk på mig. - Jeg er ikke Katten.
Hvorfor følger politiet efter dig? Vis mig listen.
Det hus er ikke til leje. Det er Sanford-familiens. Jeg skal til fest der.
Du har et fast greb. Passende for en indbrudstyv.
Det var derfor, du kom herop.
Der er cocktails kl. 20 og middag kl. 20.30 i min suite.
Så taler vi om det.
Jeg kan ikke. Jeg skal på kasino og se fyrværkeri.
Udsigten er bedre oppe hos mig.
Jeg har en anden aftale.
Jeg får dig efterlyst overalt som John Robie, Katten.
KI. 20. Kom til tiden.
- Jeg har ikke noget ordentligt ur. - Så stjæl et.
Jeg kunne ikke tale med dig i dag. Jeg kendte ikke dit nye navn.
Hvad lavede du i Sanfords hus?
Jeg leverer mad til gallafesten. Jeg tilså køkkenet.
Jeg spørger ikke om, hvad du lavede. Du forbereder dig også, ikke?
Der kommer mange kvinder, dyre smykker.
- Perfekt lokkemad. - Noget, Katten ikke kan modstå?
- Dine drenge kommer vel. - Naturligvis.
De truede med at sætte mig fast.
De har alt for travlt til at gøre sådan noget.
- Hold dem beskæftiget. - Farvel, Robie.
Hvem var den kønne amerikanske pige?
Tager du hende med på min restaurant?
- Ikke i aften. Hun har lagt planer for os. - Snart.
Hvis du vil se fyrværkeriet, er det bedst med lyset slukket.
Du kommer til at se et af Rivieraens mest fascinerende syn.
- Jeg mente fyrværkeriet. - Det tvivler jeg ikke på.
Den måde, du så på min halskæde, gjorde mig i tvivl.
Du længes efter at sige noget om den.
- Har jeg stirret på den? - Du har prøvet at lade være.
Må jeg få en brandy? Vil du have?
Nej tak. Der er visse aftener, hvor man ikke behøver at drikke.
Er du nervøs over at være i nærheden af diamanter uden at kunne røre dem?
Nej.
Som en alkoholiker uden for en bar, når der er valg.
- Kender ikke følelsen. - Godt.
Du har studeret tegningen, fastlagt din tidsplan, -
- taget mørkt tøj på og sko med bløde såler, farvet ansigtet sort.
Over tagene, ned til den rigtige lejlighed... og vinduet er lukket.
Al opstemtheden bliver til frustration. Hvad ville du gøre?
Tage hjem og få sovet.
Hvad ville du gøre? Spændingen er lige foran dig.
Ædelstenene glitrer på den anden side af ruden.
- Der ligger en og sover dybt. - Jeg ville tage hjem og få sovet.
Ville du ikke bruge en glasskærer eller hvad som helst, -
- når det lå der og ventede på dig?
- Glem det. - Alkohol sløver dine sanser.
Og min hørelse, hvis jeg er heldig.
Blå-hvide med hårfine anstrøg af platin.
Jeg har samme interesse i smykker som i politik, poesi -
- og kvinder med sære lyster: Ingen.
Hold min halskæde og fortæl mig, at du ikke er John Robie, Katten.
John, du vil udplyndre det hus, vi undersøgte i dag, ikke?
"Udplyndre" er nok gammeldags. Du ville vel sige "lave et bræk"?
Bare rolig.
- Har du været til psykiater? - Lad være at skifte emne.
Det perfekte tidspunkt er næste uge. Sanfords holder gallafest.
Alle kommer. Jeg skaffer dig en invitation.
Det er et kostumebal.
Der vil være smykker for tusindvis af dollars.
Nogle af gæsterne bor der. Vi gør det sammen. Hvad siger du?
Min kommentar ville blive censureret.
Giv op, John. Indrøm, hvem du er.
Jeg kan se, hvad du kigger på.
Se, John. Hold dem.
Diamanter, det eneste i hele verden, du ikke kan modstå.
Og fortæl mig så, at du ikke ved, hvad jeg taler om.
Har du nogen sinde fået et bedre tilbud? Et, der rummer det hele?
- Jeg har aldrig fået så skørt et tilbud. - Bare du er tilfreds.
Du ved lige så godt som jeg, at halskæden er uægte.
Det er jeg ikke.
- Aflever dem. - Hvad mener du?
Aflever dem. Mors smykker.
Jeg har dem ikke.
Vent lige lidt.
- Hvornår skete det? - Mens jeg sov.
- Lad os lede. - Vi behøver kun lede her!
Værsgo.
Fortalte Francie, hvad der er sket?
Ja, hun gennemsøger mit værelse.
- Hun vidste, hvor smykkerne var. - Må jeg se efter?
Hvis det kan hjælpe. Burde vi ikke ringe til politiet?
Må jeg kigge først?
Jeg er ligeglad med, om De finder noget.
Hvorfor det?
Jeg er træt af at gå med dem. Det er spændende at få dem stjålet.
De taber jo ikke økonomisk på det.
Så ville det være skørt af mig at have denne indstilling.
Hvorfor mistænker Francie Dem? En brændehugger fra Oregon!
Jeg er alt andet end det. Mit rigtige navn er John Robie.
Jeg var smykketyv for mange år siden.
- Sikke en vidunderlig overraskelse! - Jeg har svært ved at dele ophidselsen.
- Hvor opbevarede De dem? - I skrinet.
- Pas på fingeraftryk! - Der vil ikke være nogen.
- Tog de det hele? - Ja.
Francie må have vidst det længe.
Hun gættede det i dag. De må sove dybt.
Det gør jeg.
Han kom via ventilationsskakten.
Hvorfor bruger De navnet Burns og ikke...
- Hvad var det andet navn? - John Robie. Mrs. Stevens...
- Banden vil ikke lade Dem slippe? - Politiet vil ikke.
Mor, du skal ikke tale med ham.
Du skal ikke ødelægge sporene.
Der er ingen spor. Han kom ind og ud via ventilationsskakten.
- Du ved, hvordan han kom ind. - Fandt du noget?
- Ja, i hvert fald. - Ikke noget af din mors.
Dem gav du til din medskyldige.
Men den amerikanske mr. Burns' tøj havde franske mærker i.
Jeg fandt det her: Alle på Rivieraen med værdifulde smykker.
Hør, hvad der står om os.
Hvad hjælper det? Du er allerede fanget.
Jeg ringede til politiet og fortalte dem, hvad du har gjort.
Det hele? Det må drengene have nydt nede på stationen.
Han hedder ikke Burns. Han er smykketyven Katten.
Hvad laver han her, hvis han allerede har ragelset?
- Vender tilbage til gerningsstedet. - Er kærlighed en forbrydelse?
Robie er en rigtig mand, ikke en af dine normale tøsedrenge.
- Mor, altså. - Sikke noget sludder.
Hvorfor tror du, vi flyttede så tit? Din far var en svindler.
Men en charmerende en. Ham her er bedre på alle planer.
Tak, madame.
Jeg har rejst rundt efter dig for at beskytte dig mod mænd som ham.
Det ser ud til, at beskytterne har det sjovest.
Hun har ingen sund fornuft. Det har jeg.
Det er mit flitterstads. Du kan være ligeglad. Jeg er forsikret.
Hvad gør vi nu?
Går i fængsel.
- Hvor er han? - Hvem?
- John Robie. - Aldrig hørt om ham.
Mor, du har vendt bogen på hovedet.
Man er uskyldig, indtil det modsatte er bevist.
- Bevist! - Det bliver ikke svært.
John Robie er den første, som ikke har logret for dig.
Han har gjort os begge til grin.
Du burde blive sendt tilbage i skole.
- Og få banket noget fornuft ind i dig. - Han er en tyv.
- Hvad var det, han tog fra dig? - Mor!
Nu skal jeg fortælle dig noget om livet og John Robie.
Sæt dig ned, før jeg slår dig ned.
I tre dage har du bare fisket?
Lkke så højt. Tror du stadig, jeg stjal fra Stevens?
Ja, indtil du tilkaldte mig. Jeg kunne jo have taget politiet med.
Tak.
Du har skjult dig. Hvorfor kommer du frem nu?
- Jeg har brug for din hjælp. - Og jeg din.
Mine overordnede i London...
Denne gang kan jeg måske løse alle dine problemer.
- Det er meget at håbe på. - Jeg holdt øje med et hus.
- Hvilket? - Silvas.
En anden holder også øje med det, men jeg har ikke set, hvem det er.
- Har han set dig? - Formentlig.
Jeg vil lægge en fælde for ham. Jeg har brug for politiet.
Jeg kan ikke kontakte dem.
- Hvordan ved du, han vil være der? - Nogen gav det her til Germaine.
Det er fransk. Hvad står der?
"Hold dig væk fra Silvas' hus. Det er min tur i aften, ikke din."
- Hvem gav Germaine det? - Det lå i hendes kurv.
Sig til Lepic, at politiet skal være ved huset kort efter midnat.
- Tager du derhen? - Ja.
Den besked er en fælde. Nogen vil have dig til at tage derhen.
- Det ved jeg. - Måske for at slå dig ihjel.
- Taler du med Lepic? - Ja.
Men hvis Katten ikke dukker op, -
- tager politiet måske dig, og så ender det hele skidt.
Jeg må hellere tage med som dit alibi.
Godt nok får du billig forsikring, men hvorfor være dumdristig?
Alle i Philadelphia læser "The Bulletin".
Vent lidt.
- Hvad sker der? - Klatretyven er død.
John Robie?
Nej, en mand ved navn Foussard. Vintjener.
Du må hellere øve dig på at sige undskyld, på to sprog.
Er De sikker på, at Foussard var Katten?
Vi står ved det, vi sagde til avisen.
- Det er ikke noget klart svar. - Jeg kan ikke sige andet.
En ting til, Lepic. Her er en check på $ 280.000.
Det er næsten 92 mio. Franc. Siden De har slået Katten ihjel...
Han slog sig selv ihjel, da han flygtede.
Jeg har fået besked på at give Stevens erstatning.
Det vil jeg ikke, hvis smykkerne snart dukker op igen. Gør de det?
- Det vil tage tid. - Flere århundreder!
Jeg kom bare for at lykønske Dem med Deres fangst.
Når enden er god, er alting godt. Aviser får overskrifter, turister kan slappe af.
De, Lepic, fik opmærksomhed og ros fra Paris.
Næsten alle fik noget ud af det, undtagen Hughsons selskab.
- Men de har råd til det. - Det har kostet dem.
Stakkels Foussard. Havde aldrig gættet, det var ham.
En familiefar med træben.
Vidste I ikke det? Han mistede det under krigen. Det er usædvanligt.
En mand med træben, der klatrer op ad vægge så behændigt som en kat.
- Er det sandt? - Han havde vist et dårligt ben.
Det var god smag at holde det ude af aviserne.
Jeg tager med til Foussards begravelse.
Så kan jeg se den rigtige Kat, som sikkert er der og spinder.
- Ved De, hvem den rigtige Kat er? - Ja.
- Fortæl kommissæren det. - Han ville ikke tro mig.
- Prøv mig. - De ville ikke tro det.
Når jeg fanger Katten med en håndfuld stjålne diamanter...
De er på fri fod, fordi jeg gav historien til aviserne.
Fanger jeg Dem på et tag igen, ringer jeg til aviserne.
Lepic, det var alt, hvad jeg ville vide. Farvel.
- En ulykkelig historie, Robie. - Fordi det ikke er mig dernede?
Stakkels Danielle. Jeg føler virkelig med hende.
Jeg passer på hende.
Hvad skete der med alle hans tyvekoster?
Det er en gåde. Politiet har ledt alle vegne.
- De dukker op en dag. - Drengene er dig tak skyldig.
For hvad?
Fordi du vovede pelsen for at fange Katten.
Nå, det.
Men du har ingen grund til at klage.
Kan du være lidt mere specifik?
Den amerikanske pige, hvad hedder hun?
Francie Stevens, er det hende?
Sikket held.
En smuk kvinde, som elsker dig, rigere end du tør drømme om.
- Jeg drømmer om ret meget. - Hvornår tager du til USA?
Det vidste jeg ikke, jeg skulle.
Det er en stor fejl, hvis du ikke gifter dig med hende -
- og vender tilbage til dit hjemland.
Vi taler om det ved Sanfords gallafest, når du ikke har travlt med maden.
- Du er ikke inviteret. - Det bliver jeg.
- Hvilket kostume tager du på? - Noget, der vil overraske dig.
Held og lykke.
Morder! Det er pga. Dig, at han er død!
Skrub af! Skrub ud herfra! Dræber, voleur, morder!
John?
- Gør du det svært at sige undskyld? - Nej, du er vel ked af det.
Det ved du, jeg er. Jeg havde ingen idé om, hvad du var oppe imod.
Hvad er dine planer nu?
- Nu? - Hvor klatretyven er død.
Foussard er ikke Katten. Manden havde træben.
- Prøvede han ikke at stjæle fra et hus? - Han prøvede at dræbe... mig.
- Hvorfor? - Jeg kom for tæt på Katten.
- Hvem dræbte ham? - Når jeg ved det, får du det at vide.
- Farvel. - Hvorfor alt det besvær?
- Det er en hobby, jeg har. Sandheden. - Lad mig hjælpe dig.
Nej tak. Lad os vende tilbage til gensidig ligegyldighed.
Mr. Robie, jeg tog fejl af dig, tror jeg. Måske tager du fejl af mig.
Det finder jeg måske aldrig ud af.
- Undskyld... - Nej!
Jeg er forelsket i dig.
- Sikke noget pjat at sige. - Er det dét?
- For dig er ord bare legetøj. - Var legetøj.
- Jeg har et spændende tilbud til dig. - Jeg ved ikke, om jeg har lyst.
Skaf mig en invitation til Sanfords fest.
- Du kan ikke komme uden kostume. - Hvad tager du på?
Ludvig XV. Mor og jeg fik dem i Paris.
Jeg ringer til dig om et par dage.
Spekulerer du på, hvorfor jeg vil med?
Jeg har en anelse.
Jeg tænkte, du måske gerne ville se en ægte indbrudstyv i aktion.
Bliver det farligt?
Lkke for turister.
Så er vi her! En mand uden en kvinde ved armen er en politimand.
- Mine nerver trænger til en drink. - Dine nerver og din mor!
Der er de, kommissær Lepic og en af hans mænd.
Parykker, bukser og platfodede. Kom.
Mine hjertepiller! Jeg kan ikke drikke champagne uden dem.
- Hvor har du lagt dem, mor? - På vores værelse. I min pung.
- Ville du være sød at hente dem? - Selvfølgelig. Med glæde.
- Mor! - Jeg sagde bare...
Pyt med, hvad du sagde.
Tak, min kære.
Skal vi danse?
Jeg håber, kontoret i London sætter pris på alt det, jeg har gjort.
Jeg har ondt i fødderne!
Mor var noget af en skuespiller.
Hun spillede godt. Hjertepiller!
Jeg troede ikke, din plan ville virke, Francie. Men det gjorde den.
Jeg vidste, det var dig, da din far døde. Du gjorde hans benarbejde!
Kom ned!
Kom ned, Robie, eller vi skyder!
- Han er ikke Katten! - Hvad laver han på taget?
- Dit arbejde. - Jeg tror kun på det, jeg ser.
- Hvis I skyder... - Jeg vidste, han ville være der.
Han er ikke alene.
- Træk mig op! - Lad være at råbe, det gør mig nervøs.
- Så slip mig. - Du bestemmer.
Der er fuldt hus dernede. Begynd forestillingen.
- Hvilken forestilling? - Fortæl dem, hvem der er hvem.
Måske falder jeg.
- Jeg kan holde dig i 30 sekunder. - Jeg gjorde det for min far.
Fint, men det ved jeg godt. Sig det til dem dernede.
- Jeg slår dig ihjel, når jeg kommer op! - Sig det.
Jeg arbejdede for min far! Kom nu!
- Din far er død. Hvem ellers? - Det er det hele!
Mine fingre er ved at miste grebet.
Fortæl dem, hvem der stod bag det. Hvem kendte mig ud og ind? Kom nu!
- Bertani stod bag det. - Sig det til dem dernede.
- Bertani stod bag det! - Det var godt.
Kom nu, ellers dør jeg!
- Hvem kørte dig herop? - Politiet.
Vi var ved at indhente dig, men min kjole sad fast i gearstangen.
- Jeg har lige sagt farvel. - Så hurtigt, du kunne.
- Takkede jeg dig ikke? - Høfligt.
Du havde så travlt, at du næsten løb.
Jeg skulle passe arbejdet heroppe.
Var du bange for at indrømme, at du ikke kan gøre alt selv?
At du havde brug for en kvindes hjælp?
Du er ikke den ensomme ulv, du selv tror.
Uden dig kunne jeg ikke have gjort det. Uden en kvindes hjælp.
Jeg er ikke den ensomme ulv, jeg troede, Francie.
Jeg ville bare høre dig sige det. Tak.
- Farvel. - Farvel.
Det er altså her, du bor. Mor vil elske det heroppe!
Oversættelse: Kirsten Mollerup
DANISH